Crna Gora, 2008.godine
Vraćam se nazad na posao.
Scenario: Agent se zaljubljuje u devojku. Agent vodi operaciju. Otimaju devojku.
Oni drugi tipovi žele da znaju agentov izvor. Šta on radi? Šta oni rade devojci?
Ima li ovo kakvu poentu? - Da. Preko tvog desnog ramena.
Mi ili oni? - Kako bih ja to znao? Je li to uopšte važno?
Ako osećaš potrebu za ozbiljnom vezom... nabavi psa.
Kanal 4.
Sranje. Mejsone, možeš li da mi pomogneš, prijatelju?
Da ti stavim i cvetić, kraljice maturske večeri? - Da, da. Sedi na ovo i zavrti se.
Smešan si. - Henli.
U redu. Imamo 20 minuta.
Jesi li spreman? Mejsone, jesi li spreman? - Spreman sam.
Provera veze. Jedan, dva. - Srećno u lovu. - Primljeno.
Zdravo. - Ambasadore, dajte mi vašu odeću.
Verujemo da će jutros možda pokušati da vas ubiju.
Meta je muškarac. Belac. 35 do 40 godina. Da li želiš životom da se kladiš na to?
Ne. Kladim se na tebe.
To je to, Piter.
U žutoj zgradi sam, zelene roletne, levo od tornja sa satom.
Koliko potencijalnih?
Previše. Ne sviđa mi se ovo.
Otkaži operaciju. Nemamo dovoljno ljudi. - Nećemo da otkažemo operaciju.
Pancirni prsluk ne može da zaustavi metak u glavu. - Ionako me muči glavobolja.
Plavo odelo. Na dva sata. - Imam ga. Kreće se.
Ne pucaj. Proveri udaljenost. Ne pucaj. - Ide na tebe. - Ne pucaj!
Devero? - Isuse...
Imao te je. Morao sam da ga pogodim. Šta sam trebao da uradim?
Da naučiš da slušaš naređenja!
Ne, ne, ne!
Lozana, Švajcarska. 5 godina kasnije.
Piter, napolju pored vode je neki čovek. Kaže da te poznaje.
To je to? Bez "Zdravo, Henli, drago mi je što te vidim"?
Prošlo je mnogo vremena? - Još uvek si u Berlinu? - U Berlinu? Zaboga, ne.
Akcija se preselila, prijatelju. Nova linija fronta, sad je u Beogradu.
Dobro izgledaš.
Bar bolje od njega. - Od Kargena? - U penziji se ugojio.
Ali ona nije. - Bože.
Kreg.
Znali su kakav je rizik. Svi smo znali. - Identifikovali smo ubicu.
Aleksa Demotru. Plaćenog ubicu iz Moskve.
Ubija ljude koji ne treba da umru.
U agenciji misle da Arkadij Federov ubija sve koji ga podsećaju na njegovu prošlost.
Taj tip će da bude sledeći ruski predsednik. - Kakve veze to ima sa mnom?
Natalija. - Bili bismo ponosni na nju, Piter.
Nakon što si otišao zbližila se sa Federovim. Ali želi da dođe kod nas.
Ima neki dokaz protiv njega. Nešto čega se i sama boji.
Šta? - Jedno ime. Kaže da menja sve.
A ako je u pravu... Šta misliš kad će da se pridruži ovima?
Ulaziš i izvlačiš je napolje. Od Moskve do Petersburga. Pređeš granicu i ideš u Helsinki.
Tamo ćemo da se sretnemo.
Tražila je tebe... isključivo tebe.
Ne želi da ti da ime dok je ne izvučeš, zar ne?
Uvek je bila žestoka.
Imate intervju sa “Pravdom”. Novinar čeka. - Neka čeka.
Bespilotna letelica je u vazduhu.
Izvlačenje spremno. Nadgledamo.
Da li ih trebate?
Šta biste vi bez mene?
Američka ambasada, Beograd, Srbija
Imate li vezu sa bespilotnom letelicom? - Imamo.
Susret sa ekipom za izvlačenje za... 4 minuta.
Pratimo nagradu. Ide severno po Tverskaji.
5 minuta.
Primljena poruka od nagrade. 5 minuta smo od izvlačenja.
Lengli je na liniji.
Koliko je tamo sati, Peri? Ne moraš da prisustvuješ ovom.
Ako naša devojka ima nešto o Federovu, mnogi ljudi su zainteresovani.
Subjekat se približava mestu izvlačenja.
Gospodine, imamo problem.
Ko? - Izgleda kao FSB.
Pazi! Stani! Ne mrdaj!
Ulazi u auto! - Stani!
Piter, zašto si ovde?
U čiji je to auto ušla? - Čiji god da je, naš nije.
Kako je Lusi?
Nedostaješ joj. - I ona meni nedostaje. Oboje mi nedostajete.
Pratimo ih iz paralelnih ulica.
Tražim lokaciju presretanja. Tverskoj bulevar.
Beogradska kontrola, pošaljite 42. Mejson drži loptu. - Ne, Peri, ne smeš!
Beogradska kontrola, pošalji 42. Mejson drži loptu.
Operativac 1. - Slušam. - 42. Potvrđeno?
42 potvrđeno.
Imaš ime. Trebam ga. Odmah! Treba mi ime.
Mira Filipova.
Da? - Mira Filipova. - Mira Filipova.
Piter, provaljen si.
42 završen.
Piter?
Bila je jedna od nas.
Bilo je gotovo kad su je Rusi otkrili. Učinili smo joj uslugu.
Idemo, idemo! Napolje!
Spojila sam se na nadzorne kamere. - Šta se dešava?
Operativac 1, ovde kontrola, javi se. - Šta se desilo? - Operativac 2, javi se.
To je bio Devero. To je bio prokleti Devero. Šta je on ovde radio?
Ko je Devero? - Piter Devero, jedan od nas.
Aktivan od 1977. do 2008. Radio je sa Henlijem.
Stižem sledećim letom. Dovedite Mejsona.
Beograd, Srbija
Idemo, idemo! Zaustavi ga!
Smoki. - Mislim da je ovo tvoje. - Dođi ovamo, glupa mačko. Jako mi je žao.
Provodi toliko vremena u mom stanu da bi trebala da plaća kiriju.
Sviđaš joj se više od mene. Želiš li da uđeš na kafu? Upravo sam je skuvala. Prava domaća.
Upravo sam je skuvala. Prava domaća.
Žao mi je, posao. Alo?
Beogradski centar za izbeglice
Zdravo, tražim Aleksa Furnijea. - Elis!
Mogu li da vam pomognem? - Da, ja sam Edgar Simpson, novinar istraživač.
Radim za “Njujork Tajms”.
Želim da razgovaram sa vama o ovom čoveku. Arkadij Federov. Ruski političar.
Istražujem priču o njemu. Beogradski međunarodni aerodrom
Zdravo, imam rezervaciju.
Ne.
Američka ambasada, Beograd Zašto nisi pucao? Ovde.
Zašto nisi pucao? - Da, gospodine Mejsone, zašto niste pucali?
Nije bilo pretnje, gospodine. - Čovek koji ti je ubio celu ekipu držao te je na
nišanu i ti kažeš da nije bilo pretnje? - Devero je bio dezorijentisan.
Nije me očekivao tamo. Uradio je isto što bih i ja uradio.
Pokušali smo da ga ubijemo. On je ubio nas.
Sve si to zaključio za manje od dve sekunde. - Da, gospodine.
Pitanje je i dalje otvoreno. Zašto nisi pucao?
Zašto on nije pucao?
Misliš da poznaješ Deveroa? - Dozvolite mi da ga pronađem.
Ako razgovaram sa njim možda mogu da sprečim da dođe do ludila. - Ne poznaješ ga.
Znam kako te je obučavao. Da ni sa kim ne ostvaruješ vezu.
Postojale su stvari koje su bile važne Piteru Deverou.
Ljudi koji je pustio unutra. Ljudi koje je voleo, možda.
I upravo smo ubili jednu tako važnu osobu.
I sad će da krene na nas. Sa svim što ima. Tako je programiran.
Ubio je trojicu naših.
Odluka je da ubijemo Deveroa.
Imaš li problema sa tom odlukom?
Radim ono što mi kažu, gospodine.
Naši ljudi su mrtvi.
Mislim da imam nešto. - Šta? - Ono što smo tražili.
Poslednja istraga koju je vodio Henli. - Vidi šta još možeš da pronađeš.
Sve je u neredu. Jebena zbrka.
Zdravo, kako si. Imam nešto za tebe.
Vidi ovu. Mira, dolazi u Beograd u 90-ima, izbeglica, obradili su je ova dvojica.
Zatim su je predali socijalnoj radnici. Ovoj ženi, Elis Furnije.
Dve ili tri druge devojke su bile prijateljice... Ne, kurve, narkomanke.
Tvojoj Miri se pre 10 godina gubi svaki trag.
Ako je bila kao njene prijateljice, verovatno je mrtva. - Daj mi je.
Izvoli. Ima dogovor za ručak u restoranu Dva jelena.
Nema na čemu. - Stiže biometrijsko poklapanje sa beogradskog aerodroma.
Ovo je od pre četiri sata. Tu.
Pogledao je pravo u kameru.
TRAŽIM POVEZNICE
POVEZNICA PRONAĐENA
Da? - Grupa kod Henlija ima nešto.
Čistači kod Henlija imaju moguću metu. Autorizacijske i pristupne šifre odgovaraju.
Nastavite. - Da, Jorgan ovde.
Trebam lokacijske informacije o subjektu: Furnije.
Elis. Broj mobilnog telefona: 75365423.
Nađite lokaciju ovog mobilnog telefona. Furnije, Elis.
Broj mobilnog telefona 75365423.
Trenutna lokacija: Skadarska 32. Mislim da je to restoran. - Hvala.
Koliko ih je na stanici kod Henlija? - Dvojica.
Nazovi drugog.
Ne javlja se.
To je Devero.
Hvala što ste odlučili da se nađete sa mnom. Sedite, molim vas.
Neću dugo da ostanem. Hvala. - Da li želite nešto? - Vodu.
Hvala. - Dakle... razgovarajmo o Arkadiju Federovu.
U poslu kojim se bavim često čujem to ime.
Ali on je stara vest. Zverstva su kao rialiti TV.
Uvek se nađe neki novi šou kojeg ljudi zaborave. - Slažem se.
Ali sad će Federov da postane predsednik Rusije, što ga čini osobom od interesa.
Svetu i mojim izdanjima. A kad je Federov bio general, bio je skoro nedodirljiv,
ali sad se to promenilo. Ranjiv je. Šta je?
Ne mislite da ga to čini opasnim?
Takvi tipovi uvek drže govore, ali, na kraju dana, to su uglavnom ljudi
koji samo čuju sopstveni glas.
Želite svoju priču i Pulicerovu nagradu?
Niste videli kakvi su kad dođu kod nas.
Mnoge su samo uplašene devojke.
Jeste li pomislili na to šta bi vaša priča mogla da im napravi?
Postoje zločini za koje je Federov kriv.
Moramo da ga raskrinkamo. Ako su devojke iz vašeg centra voljne da mi ispričaju svoje priče...
Ja pomažem žrtvama. Ne koristim ih u političke svrhe.
Te devojke su dovoljno propatile. Žao mi je.
Možda su ti namere ispravne, ali niko ne može da zaustavi Federova.
Ako si pristala da se sastaneš sa mnom, mora da postoji način da mi pomogneš.
Izvinite, jeste li vi Elis Furnije? - Jesam.
Imate poziv u kancelariji. Kažu da vam mobilni telefon ne radi.
Ovuda. Molim vas. - Izvini.
Da, alo? - Stani. Ostani tu gde si. Pažljivo me slušaj.
Žena koja je sa tobom je ubica. Ako se uspaniči, mrtva si.
Okreni se. Iza vas sam. Okreni se.
Beži! Odmah! Beži!
Na zadnji izlaz! Držite ih na oku!
Hajde!
Miči se!
Ko si ti? Šta se dešava?
Bočna vrata.
Mora da bude na pijaci. Odmah da ste ga našli.
Ne mogu da verujem da još uvek imaš isti broj telefona. Kako si?
Trenutno sam malo zauzet. Mogu li da te nazovem za par minuta? Uzmi tragač mobilnih telefona.
Ne, razgovarajmo, u redu? Samo ti nastavi da radiš što si započeo, ne smeta mi.
Scenario: Meta sa saučesnicom ulazi 30 sekundi pre mene na mesto puno ljudi.
Opiši mi svoju metu. - Muškarac. Star.
Nekad je bio vešt. - Nekad? - Verovatno misli da je još uvek.
Ali je arogantan, uveren da će da se izvuče. Već je napravio prvu grešku.
Stvarno misliš da će 6 agenata da bude dovoljno? Reci mi.
Ko su bili oni ljudi? Policajci? - Ne... tako nešto.
Ko si onda ti, dođavola? Ko si ti? Šta hoćeš? Pusti me!
Šta se dešava? Ništa nisam uradila. - Ja ti verujem,
ali oni neće. Ako želiš da odeš odavde, moraćeš da mi veruješ.
Čekaj!
Jesi li dobro?
Znao sam da ćeš ponovo da nazoveš. - Gubiš radni opseg. Ima previše kretanja.
Gubiš kontrolu. - Ne želiš da znaš zašto sam bio u Moskvi?
Kakva naređenja sam imao? Ko me je poslao? - Neka priča.
Predaj se pa ćemo da razgovaramo.
Ne. Ovo je moj scenario. Ja postavljam pravila.
Ma hajde, klinjo. Daj mi dovoljno da ostane zanimljivo.
Možda pogrešim. Toliko mi duguješ. - Ništa ja tebi ne dugujem!
J., daj mi svoj telefon. - Gde sam? Hajde, Mejsone. Gde sam?
Poziv se emituje preko ovog telefona.
Tragač misli da je Džejkov telefon u stvari Deveroov. Zato izgleda tako blizu.
Koliko ljudi si ubio, Mejsone? - Sad ili u sledećih 5 minuta?
Razmišljaš li ponekad o tome? Možda uz kafu? Ili uz ševu?
Ili na putu do predivne žene ili deteta. Onda se seti svih života koje si ugasio.
Ovuda. - Od toga se smrzneš, zar ne? - Ne, seronjo. Spavam kao beba.
Ne shvatam te. Mene želiš. Zašto ne probaš da me skineš? - Primamljivo.
Tako bi odao svoj položaj. Uvek spreman da umreš za cilj, a Mejsone?
Strah je neprijatelj. Ti si me to naučio. - Da. A obuka još uvek nije gotova.
Ipak ću da te skinem. - Nećeš ti mene da skineš, klinjo.
U najboljem slučaju, ti si tupi predmet. Bez perspektive. Bez znanja.
Samo ti pričaj, matori. - Ovo je ponižavajuće. Neprijatno.
Baš kao i u Moskvi.
Šta je, Mejsone? Nema nikog da te drži za ruku?
Nikog ko bi ti rekao da povučeš okidač?
Krade auto. Gde je najbliže parkiralište? - Jedno je pravo ovuda.
Bez kajanja. - Nimalo. Znaš šta? Zabole me đoka za ljude koje sam ubio.
Ako kojim slučajem uspeš da me ubiješ,
i za to će da me boli đoka. - Tu je. Tu je negde.
Strašan govor. - Izvlačiš najbolje iz mene.
Benzin. Odmaknite se! Odmaknite se!
Mira Filipova. Gde je ona? - Odakle znaš za to ime?
Kad si je videla poslednji put?
Ne znam... možda pre tri godine. Bila sam njena socijalna radnica.
Moj dobar prijatelj je poginuo pokušavajući da je pronađe. - Žao mi je. Nemam pojma gde je.
Žena koja ti je prišla u restoranu je profesionalni ubica.
Ruskinja. Ljudi na motorima su bili iz CIA. - CIA? -Šta god da ta devojka zna
gomila ljudi to želi. A ako ne mogu da nađem nju, ti si sljedeća najbliža stvar.
Imaš li dosijee o ženama kojima pomažeš? - Imam.
Uhvatićemo ovaj tramvaj.
Zašto ga toliko mrziš? Čoveka koji želi da nas ubije...
Zašto ga mrziš? - Ne mrzim ga.
Ne. On mi je verovatno najbolji prijatelj kojeg sam ikad imao.
Dakle, svi tvoji prijatelji pokušavaju da te ubiju? -Na kraju.
Gde mogu da je pronađem? - Rekla sam ti da ne znam. - Nešto moraš da znaš.
Prijatelji, mesta koja je posećivala... ljudi ne nestaju samo tako. - Ne znam, razumeš?
U mom poslu, da, nestaju. Ljudi nestaju.
Jednog dana misliš da su tu, a sledećeg ih više nema.
Prestala je da dolazi na sastanke. Ljudi su rekli da izvodi trikove.
Znaš li ko je ovaj čovek?
Makro. Dovodi devojke sa Kavkaza i prodaje ih za seks. Zove se Libe Denko.
Ne. Njegovo pravo ime je Simeon Denisov.
Bio je Federova desna ruka za vreme poslednjeg čečenskog sukoba.
Znaš li gde je sad? - Da. Ovde je u Beogradu.
Odakle poznaješ Denisova? - Čovek upozna razne ljude.
Trebam Libe Denka. - Ne.
Reci mu da je stigao Piter Devero. - Čekaj.
Izgledaš usrano. - Da? Ni ti ne izgledaš sjajno. - Dobrodošao si.
Ne mogu da verujem.
Onda... zašto si tu, Piter? - Želim informacije.
Neko je došao ovamo u Beograd da bi te ubio, a to nisam ja.
Mogu da ti kažem ko je to, ali... želim nešto zauzvrat. - Dobro. Reci mi.
Tvoj sam dužnik. Za dobra stara vremena.
Arkadij Federov. Ubija sve bliske sebi iz vaših dobrih starih vremena.
Imam informaciju da će da pokuša da te ubije. - Mene?
U čemu je stvar? Zašto sad želi da ima čistu prošlost? Šta namerava?
Okreni se. Trebao bi odmah da se okreneš.
Čečenija.
Ta ružna, prljava mala zemlja koju je i Bog napustio. Ali ima naftu... mnogo nafte.
Prljavi čečenski teroristi nisu hteli da nam je daju.
Tako da je jednog dana jedna zgrada... odletela u vazduh.
Dobri ruski vojnici koje su kod kuće čekali mame i tate
vraćeni su kućama u komadima.
I samo tako, Federov je dobio svoj mali rat, a Majka Rusija je dobila svoju naftu.
Srušili ste zgradu? - Ma ne.
Federov je bio dovoljno pametan da zna da ne može da izvede takvu operaciju i
da je drži u tajnosti. - Mi smo je izveli za vas?!
Mi smo se samo zavalili i gledali kako ljudi umiru.
Hoćete li vode? Izvinite zbog tretmana.
Ako vam to nešto znači, ja sam bila protiv toga.
Vodili ste Pitera Deveroa od 1998.
Sve do njegovog penzionisanja 2008.
17. aprila ove godine otišli ste u Lozanu pod imenom Sanders.
I ponovo ste ga aktivirali. - Pokaži mi svoje sise.
Molim?! - Pretpostavljam da te Vejnštajn zato poslao, zar ne?
Definitivno te nije poslao zbog tvoje oštroumnosti. - Jebi se! - Voliš da budeš na vrhu?
Voliš da se probijaš? Više mi se sviđaju oni drugi. Gde su dođavola drugi momci!
Ova prostorija je zvučno izolovana. - Misliš da ne znam to? Ja sam odobrio
korišćenje i dizajn ovog objekta. Napisao sam priručnik po kojem radiš.
Znam kad ćeš da promeniš operativnu proceduru. Ti glupa idiotkinjo.
Možda i znate proceduru, ali onda znate i to da imam pravo da promenim proceduru,
ako smatram da je potrebno. Na osnovu sadržaja ovog razgovora
vuče me promena procedure.
"Znaš šta? Zabole me đoka za ljude koje sam ubio.
Ako kojim slučajem uspeš da me ubiješ, i za to će da me boli đoka.
Strašan govor. - Izvlačiš najbolje iz mene."
Poslednja izjava ti i nije baš tačna. - Držanje njega angažovanog, bila je prednost.
Da, za njega.
Ne znam da li ti je u glavi. Možda si ljut jer nikad nisi imao oca, ne znam,
i iskreno, nije me briga. Napravio je budalu od tebe. - Srediću ga. - Zaista?
Odavde mi se to tako ne čini, sinko. Čini mi se da pokušavaš da mu udovoljiš.
Šta je? Još uvek se diviš tom čoveku? - Nekad sam se divio.
E, pa, evo kakvo je on mišljenje imao o tebi.
Hej, ti.
Kako si ušla unutra?
Želi samo da bude kod tebe. - Bože, baš si nezahvalna kučka.
Mama će od tebe da napravi torbicu. - Dobro.
Dobro? - Šta je to?
Već 8 nedelja, svakodnevno se mimoilazimo na stepeništu. Ko si uopšte ti?
Definitivno si pomalo privlačan i tajanstven, ali... nakon nekog vremena to pomalo dosadi?
Mislim... čak ne znam ni tvoje ime.
Dejvid. - Ja sam Sara.
Jesi li ikad pomislio da je Miri možda bolje gde god da je?
Tvoja devojka je svedok zavere Federova i CIA da bi počeo rat koji je odneo stotine hiljada ljudi.
Tako da onaj ko je prvi nađe
ima Federova u šaci. A veruj mi, neko će da je pronađe.
Hajde.
Kako je to negde biti ti... Uzimaš šta hoćeš, radiš što ti padne na pamet.
Šta će da bude ako se vrate? - Otići ćemo.
Izvoli. Dovoljno je.
Na eks.
Šta se desilo u Moskvi?
Nešto... nesrećno.
Kako se zvala?
Natalija.
Ako ga ubiješ, hoće li to stvarno da popravi sve? - I to je početak.
Zašto si me spasao?
Nemoj da se uzdaš u mene, Elis. Obećavam ti... razočaraću te.
Šta si rekla?
"Moj omiljeni" na ruskom.
Govoriš ruski? - Da.
Roditelji su mi bili univerzitetski profesori. Naučili su me.
Našao sam odeću koja bi trebala da ti pristaje. - Šta ako pre tebe nađu Miru?
Tada nikom nećeš da budeš potreban. Tvoji problemi će da nestanu.
Oni će da je ubiju, zar ne? - Da.
Šta ako je niko nikad ne pronađe? - Niko ne može večno da se krije.
Ne mogu da te povedem sa sobom tamo gde sad moram da idem.
Više ne mogu da te štitim. Idi negde gde niko neće da te pronađe, čak ni ja.
Koristi samo keš i čekaj da ovo zazvoni.
Sara?
Dejvide? - Tu sam. U redu je.
Sve će da bude u redu. On te neće povrediti. Razumeš li to?
Pusti je. Pusti je.
Ili ćeš ti... šta? Počeće da pršte meci?
Reci mu da mora da sluša. Reci mu. - Moraš da slušaš.
Znaš šta on radi, zar ne? Pokušava da odluči koliko vrediš.
Neće te povrediti. - Još uvek nije odlučio. Pitaj ga.
Pitaj ga jesi li vredna spašavanja.
Jesam li vredna spašavanja?
Ne odgovara ti na pitanje, zar ne? Nateraj ga da ti odgovori!
Jesam li vredna spašavanja? - Da! Jesi.
Sviđa ti se? - Da. - Vreme je da završimo tvoju obuku.
Šta dođavola ti možeš da me naučiš? Digao si ruke od mene, sećaš li se?
Šta si hteo? - Hteo sam da budem bolji od tebe. - Šta ti to znači?
Da budeš bolji od mene. Da budeš bolji u nečemu?
Da budeš bolji čovek? - Zašto si me napustio?
Tu smo. - Pucao sam. Šta sam trebao da uradim? Nisam imao izbora.
Uvek imamo izbor. - Odgovori na jebeno pitanje!
Doneo si pogrešnu odluku.
Večeras sam došao da te ubijem, Mejsone. - Nisam znao šta ti je ona predstavljala.
Mislio si da je ovo zbog Natalije? Nije, ovo je zbog tebe.
Možeš da budeš ljudsko biće. Ili ubica ljudskih bića, ali nikako oboje.
Pre ili kasnije će jedan od njih da ugasi onog drugog.
Sve što sad moraš da uradiš je da mi pokažeš...
Da za tebe nije prekasno. Hajde! - Ne!
Druga šansa, Mejsone. Scenario: Tvoja meta
je ovoj ženi upravo presekla femoralnu arteriju. - Ne!
Upravo je presekao arteriju ženi sa kojom si bio intiman.
Šta ćeš da uradiš? - Pusti je!
Jebem ti! Pritišći ranu!
Lusila, želiš li da znaš šta sam uradio? - Znam šta, raspravljamo o tome zašto.
Ti i ne znaš šta sam uradio, ni šta radim.
Kako bi onda, dođavola mogla da shvatiš zašto?
Idemo ispočetka. - Šta misliš da mi u agenciji radimo?
Prikupljamo informacije. - Ne, informacije su beskorisne.
Menjaju se preko noći. Znanje nije moć. Ljudi su moć. Prikupljamo ljude.
Ako u Langliju neko sluša,
neko sa bar malo pameti, zna o čemu govorim.
Govorim o vlasništvu Arkadija Federova! Slušate li me?
Arkadij Federov!
Hotel "Imperijal", Beograd
Gospodine, dobrodošli u Hotel "Imperijal".
Edgare. - Elis, šta radiš tu?
Jesi li dobro? Šta ti se desilo u restoranu?
Odlučila sam da ti ispričam sve što znam o Arkadiju Federovu. - Uđi.
Jesi li znala da je upravo sad u gradu, na Evropskoj konferenciji iz energetike?
Odseo je u Hotelu "Imperijal". - Nisam znala.
Iznenađen sam što te vidim. Hoćeš li nešto da popiješ? Kafu ili nešto drugo?
Ne, hvala.
To je moj zid srama.
Iz sukoba je došlo na stotine devojaka. Mi smo mala organizacija.
Idem po diktafon. - Bila je jedna devojka, Mira.
Pretvarala se da je nema.
Federovu se sviđala, držao je u svojoj blizini.
Kao kućnog ljubimca.
Mejson, Dejvid. Pristupna šifra: 3-9-0-4-2.
PRISTUP ODOBREN
Stani u ćošak. - Pusti jadnicu na miru. Šta dođavola...?!
Natalija me nije očekivala u Moskvi. Nije ni znala da dolazim!
Šta si uradio? -Bila je... poslednjih par meseci ponašala se vrlo čudno.
Analitičari su mislili da postaje... - Kenjaš!
Dešava se! Pa su odlučili da je izvuku.
Nisam mogao da dođem do nje, a da oni ne saznaju.
Da je prešla na našu stranu, umrla bi.
Ti si joj jedina šansa. - Zašto?
Zašto?! - Agencija godinama sumnja da je Federov
počeo rat tako što je srušio zgradu na svoje ljude
za šta je okrivio čečenske nacionaliste. Natalija je došla do mene
tvrdeći da ima svedoka koji se kune da je Federov umešan.
Mi smo to uradili! Mi!
Sa kim si razgovarao? - Sa ljudima sa kojim si ti trebao da razgovaraš!
Ko joj je bio veza? Ne laži mi!
Onaj ko je primio Natalijin SOS za mene.
Onaj ko je naredio njeno izvlačenje. Onaj...
ko je naredio da je ubiju.
Slobodno. - Devero ima kćerku.
Zove se Lusi. Ove slike su od pre 5 godina. Sad ima 12 godina.
Natalija Uljanov je bila njena majka. Devero je podigao.
U Berlinu je Devero vrbovao Nataliju i uverio je da špijunira za nas.
Celu prokletu porodicu je krio od nas. - Mira može da uništi Vejnštajna.
Zato je sredio da Mejson ubije Nataliju i zbog toga je krenuo na Miru.
Nije bila ni seljanka, ni mutava. Matorci su joj bili univerzitetski profesori.
Govorila je engleski i ruski. Razumela je sve što je Federov govorio.
Došla sam da vidim Libe Denka. - Vaša torbica. Ruke gore, molim.
Zašto si ovde? - Piteru Deverou treba velika usluga.
Šta imaš? - Ova žena, Elis Furnije...
Pokojna. April 2005. Rak.
Ko je ona? Bila je u restoranu sa Deveroom.
Pokrenuću biometrijsku pretragu.
Dobro došli u Hotel “Imperijal”.
Piter? - Miro? Gde si?
Posetiću Arkadija Federova.
Odlučila sam da se suočim sa njim. - Miro, molim te, nemoj.
Ubiće te. Nemoj, molim te.
Ko si ti? - Poklon od Simeona Denisova.
Zašto ovo?
Na sprat.
Okreni se.
Denisov je vrlo darežljiv.
Uskači u krevet. - Htela bih prvo da se operem.
Imam podudaranje audio fajla. Etiketa je izmenjena. Intervju sa granice.
Zovem se Mira Filipova.
Moja roditelje je pobio ruski general Arkadij Federov.
Ja sam preživela.
Arkadij Federov je u Beogradu na konferenciji o energiji.
Saznaj gde je odseo.
Nećeš me ubiti. - Varaš se. - Ne.
Da si htela, već bih bio mrtav. Ne znaš šta radiš, zar ne?
Ovo ti je za moju porodicu.
O, moj Bože.
Mnogi ljudi žele da me vide mrtvog, a sad još i ti.
Ljuta devojčica koja nije znala da se ševi.
A sad i pričaš. - Zaveži!
Dobro, možda ćeš da me ubiješ. Videćemo. Ali ja sam od tebe napravio ženu.
To je jedna od moji najslađih uspomena.
Zaveži!
Jesi li zaboravila ko sam ja?
Miro! Miro, nemoj! Nemoj!
Želim da umre. - I umreće. Ali mora svetu da kaže šta je uradio.
Gde ti je mobilni telefon? Idi po njega. Odmah!
Počni da snimaš.
1999. Podržao si američke operacije imitiranja čečenskih terorista.
Ko je bio glavni američki agent?
Sediš na mojoj košulji.
Miro, uzmi ovo.
Upucaj ga ako bude trebalo.
Nećeš me ubiti. - To ćeš ti da odlučiš.
Igraćemo jednu igricu koja je izmišljena u tvojoj zemlji.
Pitaću te još jednom. Ko je bio američki agent?
Ponoviću pitanje. Da li je to bio Vejnštajn?
Hajde!
Stepenice!
Govno jedno! Šanse su ti sve manje!
Ko je bio američki agent?
Je li to bio Vejnštajn? - Henli.
Džon Henli.
Henli? - Da.
Ovaj ovde? Ovaj u sredini? - Ne.
Piter, to je on.
Ovaj ćelavi. - Da.
Beži. Evo ti ovo. Idi teretnim liftom. - A ti?
Uzmi sobu u Hotelu “Hajat”. Ako se ne pojavim, idi u holandsku ambasadu.
Predstavi se i sve im kaži. Traži azil. Idi.
Ide prema podrumu. - Ponovi. - Sigurno ide prema podrumu.
Pokrij zadnje stepenice. - Idem.
Gde je nestao? - Ne znam. Idi tamo.
Vidi ovo.
Isuse! - Nešto moraš da vidiš.
Ko je američki agent? Je li to bio Vejnštajn?
Henli. Džon.
Ovo je sranje. - Henli. - Odmah ovo nosimo Vejnštajnu.
Ti, ostani. Sisaro, za svoj sto.
Sedi.
Znaš ko tu sedi? Ovde sedi tvoj šef. Ja sedim ovde.
Zato sedi.
Hvala Bogu da si živ.
Šta se desilo?
Možeš da nestaneš. Ja ću da ti pomognem.
Samo reci koji grad i tamo si. Imam veze, ljude koji mogu da ti pomognu
da počneš ispočetka. Ljude koji će da se pobrinu da te ne nađu.
Nikad više neću da bežim. - Bolje je bežati nego biti mrtav.
Hvala, Piter, što si mi spasao život. - Nema šanse da dozvolim da pogineš.
Hajde, moramo da krenemo.
Mnogo toga se promenilo za kratko vreme.
Šta si radio pre nedelju dana? - Živeo sam svoj život.
A šta je u životu Pitera Deveroa? - Jednostavne stvari.
Kuća u Lozani. Malo preduzeće.
Kafić kraj jezera. I kćerka.
Koja nikad nije upoznala svoju majku i koja jedva poznaje svog oca.
Kako se zove? - Lusi.
Ima 12 godina. - Gde je sada?
Čeka u internatu da je otac pokupi.
Lusi? - Nisam mislio da si tip muškarca koji je otac, Piter.
Suprotno je logici, da je tako divna devojka potekla iz tvoje DNK.
Kaži nešto. - Ubiću te.
Ako je povrediš, ubiću te. - Čudno. Ispalo je da ključevi do Federova
vrede više za Lengli nego što Vejnštajn nije odobravao moje metode.
Sad sam ja glavni. Vejnštajn je u Americi.
Iznenadio se kad su ga poslali kući.
Ali ne toliko, kao ti sad.
Ako te teši, tvoj prijatelj Mejson mi je doveo Lusi.
Možeš da budeš ponosan.
Dobro je uradio, zar ne? Našao je slabu tačku.
Nisam bio siguran da li je imaš. - Da...
Momak se dobro pokazao.
Tvrđava, u 8 sati, gde igraju šah. Dovedi Miru, daću ti tvoju kćerku.
Ti si oružje, Mejsone. I to vrlo dobro oružje. Cenim to.
Moramo odmah da odemo. Idi na stanicu,
rezerviši 3 karte za podnevni voz za Junik. Granica je tamo slaba.
Ne želi tebe, nego mene. - Naći ćemo se tamo. - Ne želi tebe, nego mene.
Doći ćemo! - Ako ne dođete?
Onda nisam uspeo.
Sve će da nas pobije.
Šta bi se tačno desilo? - Ništa ne bi osetila.
Kako možeš da budeš siguran? - Metak leti brzinom od 1200 metara u sekundi.
Četiri puta brže od brzine zvuka.
Rezultat te brzine je... Apsolutan.
Jednostavno prestaneš da postojiš.
Dođi. Molim te.
Molim tri karte do Junika.
Misliš da niko neće da bude povređen, bar niko do koga ti je stalo.
Ali dobro si to odigrao. - Jesam li?
Znaš šta će Federov da uradi kad postane predsednik?
Promeniće svet. Rusija će da uđe u NATO. Zašto?
Jer sam mu ruku gurnuo tako duboko u guzicu da mogu da mu pomeram usne.
On je moj. Za to sam godinama radio.
Znaš da je tako.
Prošlost ratnog zločinca Arkadija Federova
Napisali: Mira Filipova i Edgar Simpson
Mislim da imam nešto za tebe.
Da. Na stanici je, kreditnom karticom je kupila 3 karte za Junik.
Trebala bi da bude tamo. - Hvala.
Ne misliš da si možda prešao granicu sa ovim.
Odavno, moj prijatelju.
Treba ti dokaz da je živa.
Alo. - Tvoj otac. - Tata, jesi li to ti?
Kako si, devojčice? Znam da se bojiš.
Obećavam ti da će sve da bude u redu.
Samo sam hteo da ti čujem glas.
I da ti kažem da te volim više od bilo čega na svetu.
I ja tebe volim, tata.
Oprosti što nisam bio uz tebe kad si me trebala.
U redu. Gde je Mira Filipova?
Autobuska stanica. Autobus za Novi Sad. U 9 sati.
Autobuska stanica. Autobus za Novi Sad. U 9 sati. Dovedi je.
Džons, idi sa njim.
Pogrešno si procenio momka, zna kako da preživi.
Ni malo ti nije sličan. - Ne.
Ako dovedeš Miru, dajem ti reč da će kćerka da ti se vrati.
Znaš kako smo te nekad zvali, Piter? Novembarski čovek.
Jer gde si ti prošao, ništa nije preživelo.
Neke stvari se ne menjaju.
Autobuska stanica je u onom smeru. - Prečica. - Uspori.
Uspori! - Pojas.
Odmah zaustavi vozilo! - Zid.
Mejsone, jesi li spreman? - Da. Spreman sam.
Kod tih ubistava, uključujući ubistvo Filipovinog 14-godišnjeg sina,
bila je prisutna Mira Filipova.
Tada 15-godišnja devojka, Filipova se krila...
Ni jedan američki život nije izgubljen u tom čečenskom haosu, ni jedan.
U pravu si. - Istok protiv zapada, jebeš to.
Od sad je sav civilizovani svet protiv prokletog Bliskog Istoka.
Tu borbu mogu da razumem. Tu bitku možemo da dobijemo.
Ne shvataš? - Henli. - Šta?
Zašto se znojiš? - Jer je jebeno vruće.
Izvinite, još uvek koristim taj računar. Hvala.
Bila je žrtva brojnih seksualnih napada...
Gde je Lusi? Trebao si da je dovedeš ovamo kad bude gotovo. - Gotovo je.
Upravo si nas osudio na još jednu deceniju punu konflikata i sranja!
Nadam se da znaš to! - Radi se o tome da mi se ovako sviđa.
Hvala.
Tata.
Gde je ona? Gde je ona?
Piter! - Eno je.
Idemo na voz, hajde!
Zovem se Mira Filipova.
Kad mi je bilo 15 godina, Arkadij Federov je pobio moju porodicu,
a mene je 2 godine držao u zatočeništvu.
Više puta me je zlostavljao.
Tada sam bila svedok Federove zavere sa agentom CIA Džonom Henlijem
da miniraju civilnu zgradu što je iniciralo početak drugog čečenskog rata.
Otkrića čečenske izbeglice Mire Filipove potresla su svet politike.
Dokazi o zaveri između Federova i visokopozicioniranog agenta CIA
okončali su predsedničku kandidaturu Arkadija Federova.
Rusko ministarstvo energetike negira te optužbe.
Federov je otišao na odmor dok procenjuje svoje političke opcije.